Дами и господа, добър вечер!
Дори с раните на болката,
той ще се прероди отново.
Младост, колко си непредсказуема!
Но възмездието така или иначе ще го застигне някой ден.
Никога няма да се отклоня от тази своя пътека.
Действие 20: "Сбогом, Йожени!"
Превод: GFotaku Редакция: mrnkaloto
Господине, имате писмо от барон Данглар.
Невъзможно!
Какво има?
Пише, че сватбата на Йожени ще бъде утре.
Сигурно е в много лошо финансово положение.
Иначе не би накарал дъщеря си да направи това.
Йожени.
Няма да стане!
Колко тъжно.
Не вярвах, че би паднал толкова ниско.
Говори каквото си искаш, но аз ще мина.
За жалост принцесата е в лошо настроение.
Виж какво ми направи.
Какво си й направил?
Не е ли ясно? Все пак скоро ще съм й съпруг!
Макар тя да не иска много. - Копеле!
Спокойно, не съм чак толкова зъл с нея.
Все пак й казах, че ако се омъжи за мен,
не само ще опази семейството си,
но и това на Морсер. Или Мондего по-точно.
Когато споменах името ти стана доста по-послушна.
Дължа ти много, знаеш ли?
Ти си нашият мил Купидон!
Утре едва ли ще има затруднения.
Как се държи Кавалканти?
Всичко върви точно по план.
Не се тревожете, просто си починете.
Добре, свободен си. - Да, господине.
Графе…
Унижение и отчаяние.
Тези дарове…
Те са единствено за любимите ми майка и татко,
както и за моята мъничка сестричка.
Йожени.
Госпожице, изглеждате зашеметяващо!
Защо? - Моля?
Защо нося тази рокля сега?
Стига, това е само една малка семейна церемония.
Ще е хубаво да не се излагате въпреки това.
От малка не обичам да си говоря с теб.
Йожени, наистина си прекрасна!
Стои ти чудесно. Андреа ще ти се зарадва.
Сега ме оставете сама. - Но разбира се!
Сигурно си много развълнувана.
Веднъж станете ли семейство, няма от какво да се страхуваме.
Той е млад, а и най-важното - талантлив.
"Представлението ви в операта беше невероятно.
Няма нищо по-хубаво за мен
от това да срещна талант като вашия.
Можете да дойдете в консерваторията, ако се интересувате.
Ф. Дамрош - учител по клавишни инструменти."
Господин Данглар се престарава.
Сватбата на дъщеря му е най-широко отразеното събитие,
с всички тези гости и толкова много пръснати пари.
Много му се иска да получи парите на маркиз Кавалканти.
Интересно дали Албер ще дойде.
Ти как мислиш?
Ще дойде, макар вече да не е аристократ.
Свободен е.
Албер!
Съжалявам.
Не мога да не се подчиня на Луиджи,
той ми е като баща.
Едва ли ще ми простиш, но поне мога да ти помогна!
Откажи се. Достатъчно си играхте с мен!
Точно както ти искаш да й помогнеш, така и аз го искам за теб.
Ето я и булката!
Йожени!
Йожени, нямаш представа колко дълго чаках този ден.
Нека да започваме.
Дами и господа, събрали сме се тук,
за да станем свидетели на съюза между Йожени Данглар и Андреа Кавалканти.
Ще започнем от младоженеца. - Да!
Приемате ли в добро и зло, богатство и бедност,
щастие и тъга, да бъдете винаги до Йожени и да я подкрепяте?
Приемам. - Тогава подпишете тук, моля.
А сега Йожени.
Приемате ли в добро и зло, богатство и бедност,
щастие и тъга, да бъдете винаги до съпруга си и да го подкрепяте?
The Eastern Spirit Subbing Squad представя
КРАЛЯТ НА ПЕЩЕРАТА Граф Монте Кристо
Какво има, Йожени? Отговаряй по-бързо!
Нещо не е наред.
Тишина, моля! Ще повторя въпроса.
Приемате ли в добро и зло, богатство и бедност,
щастие и тъга, да бъдете винаги до съпруга си и да го подкрепяте?
Съжалявам, тя е изключително притеснена!
Естествено, че е съгласна!
Данглар е много отчаян. - Да.
Сега подпиши! Йожени!
Какво стана?
Не съм платил за осветлението!
Браво!
Йожени.
Казват, че Мария Антоанета, съпруга на Луи XVI,
разляла мастило върху това, което трябвало да подпише.
Сякаш е било знак за нещастието, което я сполетяло после.
Точно като тук. Аз бих се отказала.
Коя си ти? Кой те изпрати тук?
Никой не ме е изпратил. Просто годежът не ми харесва.
Чакай! Какво си мислиш…
Съжалявам, но няма да пропусна това.
Престани! Дай ми това!
Господин Данглар, тревожете се за друго.
Защо полицията е тук?
Андреа Кавалканти! Арестуван сте по обвинения за фалшифициране,
кражба, изнасилване и 6 други престъпления!
Идиоти, пуснете ме!
Тишина, фалшиви аристократе! - Фалшив ли?
Млъквай, старче! - По дяволите! Бях толкова близо!
Все още не съм си отмъстил!
За какво говориш, Андреа? - Пуснете ме!
Йожени, да вървим! Заедно сме!
Насам!
Това е…
Не мога да повярвам! Пак ли се промъквате от тук?
Отслабих я миналата нощ. За да можем да минем.
Почти бях забравила за това. - Да вървим.
Да!
Каретата ви чака, принцесо!
Рено!
Довиждане.
Докладваха, че Кавалканти е арестуван.
Бертучо. - Господарю?
Мечтаеш ли? - Да, като всички останали.
А аз вече не мечтая. Пък и не мога да спя, както виждаш.
Вместо това си построих това местенце.
Сега тази стая е единствената, в която мога да остана себе си.
Тази чаша вода е моето единствено богатство.
А ти? Ти какво ще правиш, когато всичко свърши?
Аз искам само…
да ви служа завинаги.
Но дори мечтата ми да не се изпълни, вие оставате мой единствен господар.
Когато всичко свърши,
богатството ми ще бъде твое, както и на другите.
С него всички вие изпълнете мечтите си.
Какъв фалит? Още имам пари! Просто трябва да бягам и да бягам!
Бързо! Ще избягам с тях!
Следва полет 747 за Ню Йорк.
Всички пътници да се качат на борда.
Ти първа, Йожени.
Нека да си ти, Албер.
Съжалявам за всичко. Винаги мислех само за себе си.
Често пренебрегвах чувствата ти.
Отсега нататък, където и да съм, ти винаги ще си в съзнанието ми.
Албер, и аз винаги ще мисля за теб.
Полет 747 за Ню Йорк е готов за тръгване.
Всички пътници да се качат на борда.
Албер.
Ще се оправя, Йожени.
Някой ден искам отново да чуя пианото ти.
Музиката, която обичам.
Ще мисля за теб, докато свиря.
Да! Покажи им на тези от Ню Йорк какво можеш!
Значи Йожени си тръгна.
Да.
Това от нея ли е? - Да,
каза, че го е държала със себе си през цялото време.
До моя скъп Албер.
Честит рожден ден!
Възможно е, когато четеш това, аз вече да не съм с теб.
Затова ще оставя думите си като подарък.
Албер, слушай! Не бива да мразиш никого.
Знам го добре.
Любовта и омразата се появяват тогава, когато някой ти е скъп.
Тъжно е, но си мисля, че ако на чувствата не се отвръща,
то любовта се превръща в омраза.
Ако ти се случи, моля те, спомни си детството ни.
Тогава, когато не съществуваше нищо друго, освен любовта.
Трябва да продължиш да живееш, Албер.
Да обичаш, без да се страхуваш от болката.
Радвам се, че се познавахме.
Франц Д'Епине. Завинаги в сърцето ти.
Трябва да го видя отново.
Трябва да поговорим за едно нещо.
Съдба и отмъщение.
Картите вече са раздадени. Трябва да го видя само още веднъж.
Следва действие 21: "Истинското момче".
Чакай и винаги се надявай!